Tiedätkö, mikä ongelmasi on? Puhut X:stä, mutta ajattelet Y:tä.
Opettelisit puhumaan Y:stä. Unohda X. X pitää huolen itsestään.
- Mistä oikein puhut? - Kuuntele nyt itseäsi.
Kuuntele, mitä sanotja vertaa siihen, mitä luulet sanovasi: hallinta, hallinta.
Yritä tajuta, ettei mitään voi hallita. Elämme kaaoksessa.
Se koskee kaikkien elämää.
Mack, katso ympärillesi. Kaikki tällä parkkipaikalla haluavat hallita sitä.
Arvaa, mitä kaikki yrittävät hallita?
Pelkoaan. He yrittävät hallita pelkoaan.
- Kiitos ottelusta, Davis. - Olet kaverini. Jutellaan huomenna.
- Hyvää yötä, Mack. - Hyvää yötä, Vanessa.
Minulla on sanottavaa tästä asiasta.
Miksi ihmiset, jotka menestyvät yhdellä alalla,
- kuvittelevat tietävänsä kaiken? - Aja varovasti.
..lisää aiheesta.
Ohjukset suorittavat edullisemmin
sekä tarkemmin ja vähemmin uhrein
tehtävät, jotka lentäjien piti suorittaa ja jotka he myös suorittivat viime sodissa.
Ja ilmavoivat vastustavat muutoksia.
lsä tulee pian kotiin. Ottelu loppui juuri.
- Luulin sinun lukevan kokeisiin. - Luinkin. Kuuntelin matsin radiosta.
Voitko hakea minut huomenna 16.30?
16.30 koulun takaako? Luulin, että saisit kyydin silloin tällöin.
Yritän. On vain vaikea päästä lähtemään yhtä aikaan jonkun toisen kanssa.
Minun on vaikeajärjestää iltapäiväni sinun kuskaamisesi ympärille.
- Huomenna olen palvelutalossa. - Ellei onnistu, yritän keksiäjotain.
On aika myöhä, mutta...
Kiitti. Äiti, minusta sinun pitäisi järjestää asiasi.
Piilottelen Hondurasissa.
Epätoivoinen mies.
Lähetä lakimiehiä, aseitaja rahaa.
Paska! Siihen loppui ties.
Hyvä on!
Luoja. Paska!
- Operaattori 349. Mikä kaupunki? - Tarvitsen tiepalvelun...
En tiedä, sanotaan nyt lnglewoodiin.
Haloo? Luoja.
Pahus!
Niin, Buckingham.
Tämä on kai vajaa kilometri länteen.
Pysykää autonne luona. Siihen menee vajaa puoli tuntia.
Aivan, mutta siinä vaiheessa saatatte löytää minut kuolleena.
Soitanko poliisit? Auttaisiko se?
Poliisitko?
Ei, ei heitä tarvita. Tulkaa nyt vain mahdollisimman pian.
Selvä juttu.
Apua. Hätäkutsu.
- Hei, tarvitko apua? - Kiva auto. Onko se japsiauto?
- Kyllä. - Kyllä, tarvit apua
vai kyllä, on japsiauto?
Kiitos, en tarvitse. Soitin jo hinausauton ja poliisit.
Soitit poliisit?
Soititko niille kaikille tuolla puhelimella?
Kenelle muulle, mutsilleko?
- Onpa pitänyt kiirettä. - Aivan.
Tiedätkö, sulla on kiva auto. Sille ja sun puhelimelle olis käyttöä.
Ehkä haluut vain päästä ajelulle. Haluutko starttiapuu?
Joo. Miten olis starttiapu?
Sitä hermostuttaa. Mikä nyt niin hermostuttaa?
Jospa sillä on kamaa, Jim. Ehkä se pelkää että käräytetään se.
Käräytetään sen perse.
Jättäkää hänet rauhaan!
Okei, mummo. lhan miten vain.
Mikset tule ulos autosta?
Pitäiskö pyytää Jimmyä ottamaan sut ulos sieltä?
Vai käykö näin? Haluutko tulla vielä ulos siitä autosta?
Mitä haluatte? Lompakkoniko? Kelloniko?
- Se on paska kello. Ottakaa pois. - Haluan sut ulos siitä kärrystä.
- No niin! Hoidetaan homma loppuun! - Nyt, kusipää.
- Kuka teistä kutsui hinausauton? - Minä.
Tässä se on. Tavallaan sammui.
Minä soitin.
- Sinä ilmeisesti, vai mitä? - Niin.
Hitto, homma alkoi just skulaa.
Johtuuko se akusta?
Pysähtyikö se, eikä enää käynnistynyt?
Ei. Se vain sammahti.
Se täytyy viedä korjaamoon.
- Etkö sä kunnioita mua? - Juuri niin. Sano minun sanoneen.
- Juuri niin. Ei kunnioita ei. - Onko se totta? Et kunnioita mua?
Ei se niin ole. Ei lainkaan.
Teen tässä työtäni. Näin tienaan elantoni.
Ajan teilläja hoidan hommani.
Haluan niiden hoituvan siististi.
En halua sen olevan rankempaa kuin se jo on.
Varmistatko, että kytkin on vapaalla ja käsijarru irti?
Paskapuhetta. Pelkkää paskapuhetta.
Hei, mitä tämä meinaa? Paskaa.
Hyppää kyytiin. Saat kyydin minulta.
- Sinulleko minä puhun? - Me päätetään, mitä tapahtuu.
- Joten älä heitä paskapuhetta. - Joo, hei, haista vittu!
Puhunko nyt oikealle henkilölle?
Sitähän minäkin.
Kuule, pyytäisin palvelusta.
Haluaisin mennä omille teilleni.
Tämä auto on minun vastuullani.
Tuo auto on kiinni siinä, joten olen vastuussa siitäkin.
Jos sattuu jotain ikävää, minä kärsin. Tajuatko?
Pidätsä mua tyhmänä? Vastaa nyt ensin, niin jutellaan sitten.
En tunne sinua, etkä sinä minua.
En tiedä, oletko ääliö vai neropatti.
Mutta tämän tiedän: haluan häipyä, ja sinulla on ase.
Joten pyydän palvelusta toisen kerran.
Anna minun mennä omille teilleni.
Palkitsen sen vielä.
Oletan sinun muistavan tämän, jos vieläjoskus tavataan.
Mutta ensin saat vastata vielä yhteen kysymykseen, ja puhukin totta.
Pyydätkö minulta palvelusta kunnioituksesta,
vai vain siksi, että minulla on ase?
Hitto, ei maailman pitäisi näin toimia.
Ehket tiedä sitä, mutta asioiden ei pitäisi olla näin.
Minun pitäisi pystyä tekemään työtäni kysymättä lupaa sinulta.
Ei tuon miehen pitäisi pelätä ryöstöä, kun hän odottaa autonsa luona.
Kaiken pitäisi olla ihan toisin.
Mikä on vastauksesi?
Jos sinulla ei olisi asetta, emme keskustelisi.
Sitähän minäkin. llman asetta ei heru kunnioitusta.
Siksi mulla on aina ase.
Kiitos.
Pelastit minut.
Meillä oli tuuria. Olisi voinut käydä toisinkin.
Mitä maailmassa oikein tapahtuu?
Tämä alue on rappiolla.
Tämä maa on rappiolla.
Siskoni lapsineen asuu täällä lähellä.
Ketään ei oikeasti kiinnosta sinun pikku autoajelusi.
Puhuimme minun leikkauksestani. Mitä olinkaan sanomassa?
- Aiot siis mennä Grand Canyoniin? - Käy myös Yosemitessa.
Kerro terveisiä lvar Woodylta, jos käyt Tallahasseen alligaattorifarmilla.
Hei äiti.
- Hei kulta. Miten menee? - lhan hyvin.
- Paljonko kello on? - Puoli kaksitoista.
- Mitä nyt? - Mitä nyt?
Kelley menee partioon ensi vuonna.
Hänelle on hankittava univormu.
Menen nukkumaan.
- Nuku hyvin, kulta. - Hyvää yötä, äiti.
Lakersit eivät päässeet vauhtiin.
Mutta uskomaton puolustus ja juoksupeli
toivat LA:n takaisin lännen vakavasti otettavien joukkoon.
He ovat nyt vain puolentoista ottelun päässä Blazerista.
Magic aloitti lujaa. Dennis Scott heitti kuusi peräkkäin.
Dunleavy halusi aikalisän. He olivat alakynnessä.
Earvin Johnson menettää tilanteen. Divac ei palauta. Magic pääsee läpi.
Tässä Sam Vincent Orlandosta. Kolme yhtä vastaan. Jäämies.
Jerry Reynolds Teaglen päällä. Matt Guokas on pelannut hienosti.
- Haloo? - Haloo?
- Terve. - Mack. Mitä nyt?
- Ei mitään. Auto sippasi. - Missä?
- Forumin lähellä. - Pahus.
- Roberto. - Manchesterillä?
Ei. Olin typerys ja ajoin oikotietä, ja kaikki meni pieleen.
- Et ole edes käynyt siellä. - Pahus! Pääsitkö sieltä pois?
- Joo, olen huoltoasemalla. - Hyvä.
Hyvä, että selvisit hengissä.
- Roberto, saanko minä puhua? - Nähdään huomenna, isä.
Hyvää yötä.
- Haluatko, että tulen hakemaan? - Älä. Otan taksin, jos auto jää tänne.
Kerron kaiken seikkailustani aamulla.
Seikkailusta? Mitä on tapahtunut? Oletko kunnossa?
Olen. Mene nukkumaan, muru.
- Minä rakastan sinua. - Minäkin sinua.
Hei hei.
Valtameressä voi uidajoka päivä, ja kaikki sujuu hyvin.
Sitten yhtenä päivänä törmää haihin.
lso hai ei inhoa sinua. Ei sillä ole tunteita sinua kohtaan.
Näytät ruoalta sen silmissä. Et kai sinäkään inhoa hampurilaista?
Ne kundit siellä, niillä ei ole mitään menetettävää.
Jos sattuu törmäämään niihin, niin sitten...
Siitä ei kannata murehtia etukäteen. Se on kuin lento-onnettomuus.
Todella huojentavaa. Mukavaa, että otit asian puheeksi.
Asiaan voi suhtautua monella tavalla.
Erityisesti tässä kaupungissa.
Minusta on ihme, että kukaan selviää hengissä.
Toisinaan ajattelen, että ehkä ihmiset ovat kestäviä.
lhmiset ovat aina vain porskuttaneet, vaikka elämä on ollut rankkaa.
Oletko käynyt Grand Canyonissa?
- Olen aina halunnut käydä. - Olen käynyt siellä.
- Matkaan menee vain yhdeksän tuntia. - Tiedän. Ajattelimme viedä poikani.
- Kuinka vanha? - 15.
Ei välttämättä halua enää lähteä.
Haluaa varmaan kulkea kavereidensa ja tyttöjen kanssa. Liian myöhäistä.
- Mikä hänen nimensä on? - Roberto.
Roberto Clementen mukaan.
Älä hemmetissä?
Kuule, ala painua Grand Canyoniin.
- Onko siellä kaunista? - lhan sievää.
Mutta ei siitä ole kyse. Sen reunalla voi istua. Minä istuin.
Tein kaiken. Menin alas, yövyin siellä.
Mutta mielettömintä oli istua sen vanhan jättiläisen reunalla.
Ne kalliot. Hitto, ne kivetja kalliot, ne on vanhoja.
Se on kehittynyt pitkän ajan. Eikä se ole vieläkään valmis.
Se elää, kun sitä istuu katsomassa.
Se elääjuuri nyt, kun me istutaan tässä rumassa kaupungissa.
Kun sen reunalla istuu, tajuaa, että ihmiset on pelkkä vitsi.
Ollaan mekin olevinamme, luullaan, että teoillamme olisi merkitystäkin.
Mitä meidänkin elämämme merkitsee niille kallioille.
Me on oltu täällä ohikiitävän hetken, me kaikki.
Entä yksi ihminen? Silmänräpäys, jolla ei ole edes nimeä.
- Yritätkö piristää minua? - Joo.
Ne kalliot nauroivat mulle, ihan tosi.
Minäja murheeni. Grand Canyonille se oli pelkkä vitsi.
Tiedätkö, mitä ajattelin? Tunsin itseni hyttyseksi lehmän takalistolla,
joka syö ruohoa tien varrella, jota sinä ajat 100 kilsaa tunnissa.
- Pieneksi. - Niin. Pieneksi.
Olen Mack.
Simon.
Sanoin vasemmalle!
- Sinä paskaajauhava porsas! - Anteeksi. Kuulin varmaan väärin.
Häivy, senkin paskaläjä!
Kielsin liikkumasta!
- Missä kohtaus on? - Mikä kohtaus?
- Poistit kohtauksen. - Minkä kohtauksen?
Rahakohtauksen. Bussikuskin pään.
Aivot-pihalle -kohtauksen. Suolet-pellolle -kohtauksen.
- Ajattelimme näyttää sen ilman... - Pane ne takaisin. Älä näytä mitään.
Et tarvitse sitä. Et edes anna mahdollisuutta.
Miten taustapeilijuttu muka toimii ilman sitä?
Olenko ainoa, joka kunnioittaa käsikirjoitusta?
Täytyy auttaa lapset bussiin.
Aivan, kuraattori harjoittelemassa.
Kun palaan leiriltä, opettelen ajamaan joka kerta kun nousen autoon.
Saan kuukauden lepoaikaa.
- Pidä hauskaa. - Sinä myös.
Kirjoitan usein.
Sinulla on 15 sekuntia aikaa käydä kaikki äitijutut läpi.
Aurinkovoide, hattu, allergialääke, kirjat, hammaslanka.
Varo myrkkypensaita, punkkeja,
karhuja, lohikäärmeitä, ruttoa.
Ole vain varovainen, joohan? Kirjoita, jos tarvitsetjotain.
Äiti, menen leirille, en armeijaan.
- Rakastan sinua, kulta. - Samat sanat.
Nauti elämästä.
Hän lähtee kotoa, hei-hei.
Pakko mennä. Pärjäätkö?
Soitellaan.
Okei, Robby. Oletko valmis seikkailuun?
Tähän kaupunkiin on tutustuttava yhdessä.
- Aja kuin hullu. - Okei, äiti.
Hitto! Säikäytit pahemman kerran.
- Rolex. - Auto? Haluatko sen? Tästä saat.
Kusipää. Sanoin että haluan kellon.
- Verenvuoto on hallinnassa. - Juuri jajuuri.
- Mitäs täällä on? - Osuma reiteen.
Luu-, lihas-jajännevaurioita.
- Onko hän tajuissaan? - Välillä. Taitaa toetajuuri nyt.
Räätälinlihas, etuhoikkalihas ja suoralihas ovat vaurioituneet.
Reisivaltimo?
Jessus mikä sotku. Hajosiko reisiluu?
Voikohan jalkaa edes säästää.
Saippuaa päässä.
Mitä nyt?
Tiedetään.
Kas näin. Tästä näet kaiken.
R:n lastenvaatteet (6-12 kk)
Missä varvas?
Tässä varvas. Katsos vain.
Tämä näyttää hyvältä, usko pois.
Tiedän. Tules tänne.
Hupsista heijakkaa.
- Keitä tänään on? - Rouva Flores kolmen poikansa kanssa.
- Entä sitten? - Kello 16.30 herra Duk.
- Duck? - Duk.
Daffy Duk?
Olet kamala.
Siksi en siedä sinua.
- Haloo? - Kulta?
- Hei Mack. - Mitä kuuluu?
- Hyvää. Minulla on loistopäivä. - Miksi kuiskaat?
Kuiskaanko? On hiljainen olo. lstun takapihalla.
- Juttelin Davisin kanssa. - Mitä hänelle kuuluu?
Huonoa. llmeisesti luoti repi kaiken.
Toipuminen kestää kauan, ja hän saattaa ontua loppuikänsä.
- Hirveää. - Kuulen hädin tuskin, muru.
- Sanoin, että se on hirveää. - Niin on.
- Vieläkö haluat mennä ulos illalla? - Emme voi. Ei tee mieli.
- Teen ruokaa kotona. - Kuulostaa hyvältä. Pakko mennä.
- Mack, tule ajoissa kotiin. - Tulen kyllä.
Hei hei.
Yllätys yllätys.
HALOO.
HEl lSKÄ!
MlTÄ KUULUU?
Mitä pikkumussukalle kuuluu?
YHÄ KUURO.
Mikset ole
treffeillä, kaunokainen?
KELLO ON TÄÄLLÄ VASTA 21.30.
ARKlSlN MENEN ULOS VASTA KESKlYÖLLÄ.
Miten koulussa menee?
No?
- No niin, älä nyt kiusaa. - Dee, en ole miesasiantuntija.
Pärjäät ihan hyvin.
Saanko kysyä yhtä asiaa. Pidätkö työstäsi?
- Tiedän, mitä aiot sanoa. - Saat hyvästellä sen.
Niin käy aina. Tarina loppuu takuulla siten, että menetät työpaikkasi.
Ei siten, että sinusta tulee ison talon pikkurouva.
En ajattele niin. En haluaisi sitä. Yritä nyt luottaa minuun vähän, jooko?
Yksi asia, mitä arvostan hänessä, on hänen omistautumisensa perheelleen.
Olet ihan tonttu, tiesitkö sitä?
Et ehkä edes tiedä, mutta olet.
Sanot samaa kuin muutkin alussa.
Olen nähnyt sen monta kertaa.
Jos hän omistautuu perheelleen, niin miksi hän sekaantuu sinuun?
- Ei hän ole tehnyt mitään. - Piditte toisianne kädestä.
Onpa kamalaa. Ei olisi pitänyt kertoa.
Jollekulle siitä on kerrottava. Siten tiedät, että se on totta.
Muuten olet liian yksin.
Ehkä ymmärrämme koko jutun väärin.
- Minkäjutun? - Rakkauden.
Kosketuksen.
Mukavan ja hellän kosketuksen.
- Ei tarvitse olla helläkään. - Miten vain.
Jane, tuntuuko sinusta koskaan,
että liippaa näin läheltä, ettet ole hysteerinen kokopäivätoimisesti?
Melkein kaikista tuntuu siltä.
Onnekkaista tuntuu siltä.
Loput ovat hysteerisiä kokopäivätoimisesti.
- Claire, kotona ollaan. - Hei Mack.
Unohdit hakea postin. Täällä on jotain Carolilta.
Mack, tule tänne. Haluan näyttää yhden asian.
Onko jotain pielessä?
- Kenen se on? - Eikö olekin kaunis?
Onko se Wilsonin ipanoita?
- Kenen? - En tiedä.
- Mitä tarkoitat? - En tiedä, ketkä sen vanhemmat ovat.
Älä viitsi. Älä arvuuttele. Mistä se tuli?
No? Mikä on homman nimi?
Löysin hänet. Olin lenkillä, kun kuulin itkuaja katsoin pensaan juurelle...
- Hetki. Missä se tapahtui? - Carmelinalla, kulman takana.
Löysin hänet pensaan juurelta.
- Milloin se tapahtui? - Tänä aamuna.
- Tänä aamunako? Moneltako? - Puoli kymmenen aikoihin.
Mitä poliisi sanoi?
Poliisi ei varmaan sanonut ''mm''?
Eli ilmeisesti et ole soittanut poliisille.
Claire, lapsi on saatettu siepata, ja ehkä häntä on etsitty koko päivä.
Enpä usko. Tiedän. Kuuntelin uutiset. Mistään sieppauksesta ei kerrottu.
Ehkä sitä ei ole ilmoitettu tai he odottavat viestiä sieppaajilta.
Tätä lasta ei ole siepattu, tiedän sen, Mack.
Tämä vauva on hylätty, ja se tarvitsee uuden äidin.
- Voitko hyvin? - Voin mainiosti.
Tiedäthän, että poliisille on soitettava heti?
Totta kai, Mack. En ole menettänytjärkeäni.
Halusin vain sinun näkevän hänet, joten odotin kunnes tulit, siinä se.
Hän on niin kaunis.
Halusin sinun näkevän hänet.
Sanoin, ettei lasta ollut siepattu.
Sanoin: ''Kuule, tämä kosla ei mitenkään ole hinauksen arvoinen.''
Mutta sitä ei liikuttanut. Sanoi vain: ''Sillä on tunnearvoa!''
Mitä hassua siinä on? Ehkä sillä oli.
- Ehkä se sai eka panonsa siellä. - Otis, varo puheitasi.
- Mitä hän sanoi, äiti? - Ei mitään. Tuo se lihamureke tänne.
Hän myös istui siinä autossa, kun häntä ammuttiin ensimmäistä kertaa.
Veljet! Olipa siellä kova meno!
Pelataanko, Simon-setä?
- Nukkumaanmenoaika. - Yksi peli. Joohan, äiti.
Lupasit yhden pelin.
Yksi peli, äiti, ole kiltti.
Pyjama päälle, hampaat puhtaiksi. Nyt.
Kotona odottaa piiska.
Etkö halua olla setäsi seurassa?
Pakko mennä. Tapaan pari tyyppiä. Ota rauhallisesti.
- lrti! Sulla on yhä voimaa! - En ole vielä kehäraakki.
Tule pian takaisin.
Onko kukaan enää olkapäillä? Pitääkö ote?
Pitäisikin. Tuntuu, että joka kerta kun kääntyy,
joku on taskullaja naruttaa.
Enhän ole koskaan aiheuttanut harmia?
Rakastan sinua. Rakastan siskoani.
En halua hänen kärsivän enempää, kuin hän on jo kärsinyt.
Hän kärsii joka ilta kunnes tulet kotiin.
Me ei puhuta siitä. Yritetään nauttia yhdessäolosta.
Jos me ei puhuta siitä, miksi sinä? Ei mikään sillä muutu.
Oletko varma? Ehkä keksimme jotain.
Mitä? Aiotko keksiäjotain aivan uutta?
Myöhemmin.
Moni on päässyt irti, Otis.
- En halua irti. - Ja paskat.
llman porukkaa olen nolla. He välittävät minusta.
Jatkatko jengitouhuja 25-vuotiaaksi?
Hitot.
En elä 25-vuotiaaksi asti.
Pakko mennä.
Soitan perjantaina.
Aja varovasti.
Täällä ollaankin hereillä. Jäivätkö verhot auki viime yönä?
Pyysin niin. Halusin nähdä tämän.
Enkelien kaupunki.
Olen nähnyt valon.
PESE MlNUT, KUSlPÄÄ!
TEEN TÖlTÄ RUOAN ETEEN
Tulen kohta takaisin.
Hei Jackson.
Näytä kyynärpäätä. Äkkiä vain.
Haluan nähdä, onko se polveni veroinen.
Pelkkä naarmu. Minun polveni oli ihan mäsänä. Tuo on pikkujuttu.
Tönäisikö Adam?
Pitäisikö häntäjututtaa?
- Miten niin? - Hän on inhottava.
Ehkä, mutta siitä voi jutella.
Onko sinulla huono päivä?
Saitko äidiltä kirjeen tänään?
Sanoiko äiti, että on ikävä?
Äitini teki niin. Ärsyttävää.
Äidit rakastaa, eivätkä tajua, että siitä tulee vain paha mieli.
Minulla oli äitiä tosi ikävä, kun tulin tänne eka kerran.
Kun äiti kirjoitti ikävöivänsä, olin tosi yksinäinen.
Siltäkö nyt tuntuu?
Asia selvä.
''Älä vain kerro hänelle.'' Harlan kertoi sittenkin. Mitä muuta Harlan tekisi?
Ei olisi kertonut, jos olisin käskenyt kertoa.
En taida haluta puhua Harlanista enää tänä iltana.
Olen rukoillutjo kahdeksan vuotta, ettäjättäisit sen.
Siksikö, että voisin aloittaa maahanmuuttotouhut omin päin?
Kun luulin niiden poikien tappavan minut, tajusin,
kuinka inhoan maahanmuuttolakia.
Etkä inhoa. Pidät siitäja olet hyvä siinä.
lnhoat vain Harlanin kaltaisen nilkin kanssa työskentelyä.
- Ei puhuta tästä nyt. - Ehkä inhoatjotain muuta elämässäsi.
Mitä sanoit?
Kun ihminen luulee kuolevansa, kaikki tuntuu turhalta.
- Et aikonut sanoa tuota. - Ehkei minun sitten tarvitse sanoa mitään.
Kuule Mack, en tiedä, mitä aion sanoa seuraavalla hetkellä.
Maailmani on ihan sekaisin nykyään. Mitä oikein on meneillään?
Kaduilla lojuu vauvoja. lhmisiä asuu pahvilaatikoissa.
Jotkut ovat valmiita ampumaan, jos heitä vilkaisee.
Ja me totumme siihen kaikkeen.
Maailma on niin sekaisin, että mietin kaikkia tekemiämme valintoja.
- Hyväjumala. - Mitä?
Pahus!
Katsotaan, mitä...
Piru! Sattuu!
- Pidä se ylhäällä. Paineside. - Paineside.
- Se pitää ommella sairaalassa. - Eikä. Niinkö? Ei se niin paha ole.
Katsotaan. Riisu se.
- Katso tätä. - Veden alle.
- Näetkö nyt, mitä huutamisesta seuraa? - En huuda enää koskaan.
Ehkä ymmärrät minua paremmin, kun ensi kerran valitan elämästäni.
Kas niin. Anna minun.
Haen laukkuni. Vien sinut sairaalaan.
- lstu alas hetkeksi. - Ei tätä varmaan tarvitse ommella.
Mack, pelkäätkö paria tikkiä?
En pelkää mitään. Minusta meidän pitäisi jutella.
Pelleilet kai?
Joudutko shokkiin?
lnhoan nähdä veren virtaavan noin. Ovatko kaikki...
Maanjäristys!
Raju. Painutaan ulos. Juokse!
Eikö meidän pitäisi...?
Ei sillä väliä!
- Anteeksi. En ikinä enää valita. - Hölynpölyä.
- En. Vannon. - Unohdat sen huomiseen mennessä.
Tunsitko jotain? Taitaa olla jälkijäristys tulossa.
Sally! Putosiko kristallikruunusi?
- Ei. - Hyvä!
Mitä nyt?
Byron. En tiedä, mikä on vikana. Soitin hätänumeroon. En pääse läpi.
- En tiedä, mikä on hätänä. - Kaikki järjestyy. Tulemme kohta.
- Hän vuotaa verta! - Ei hän. Se on Mack.
Vastatkaa.
Niin. Tarvitaan ambulanssi heti. 222 Avondaleen.
Mitä?
Niin.
Mies. 79.
Ehkä sydänkohtaus.
TERVE MACK
Täällä! Tule!
Tee ohilento!
LÄHTEVÄT
Mack, herää.
Kerrohan se uudestaan. Onko se vauva teillä nyt?
- Mack, se on ihanaa. - Ei, en sanonut niin.
- Claire haluaa adoptoida lapsen. - Claire on upea.
Mikä siis on ongelma? Ei jokaista löytölasta voi pitää.
- Eikö siitä ole lakeja? - Tietyn prosessin kautta se käy.
Ja Claire on jo aloittanut lomakkeiden hankkimisen.
Hän on tuntemistani ihmisistä eniten itseään toteuttava.
Tällä viikolla kyllä.
- Oma koti kullan kallis. - Herra Davis.
Terve Leonard. Mukava nähdä. Hyvä on, heitä sisään vain.
- Rullaa sinne ja kippaa sisään. - Käyn katsomassa autoa, sopiiko?
Nähdään kotona, okei?
Mabel, en unohda, miten upeaa meillä on ollut.
- Tiedät kyllä, että nimeni on Esther. - Äitini oli Esther
ja koska olet ollut mukavampi kuin hän, annoin sinulle paremman nimen.
Kun ajattelen kokemusta, joka muutti elämäni, ajattelen sinua kunnioittaen.
Olet mukava. Muista, ettäjos tuntuu painetta,
märkä pitää saada pois.
Puhut upeasti märkimisestä!
Eikö sinulla ole mielikohdetta tälle? Lempilasta tai jotain?
Lempihevosta? En ole tottunut tällaiseen.
- Olen kuuluisan pihi. Usko pois. - Totta se on.
- Hyvästi, Davis. - Okei, halataan. Tule nyt.
Kas näin.
- Hyvästi. Terve. - Ota rauhallisesti.
Leonard, vie minut pois täältä.
No, kerrohan elämänmuutoksestasi.
Ei se ole elämänmuutos. Näin tavallaan ilmestyksen,
sain oivalluksen, mutten halua puhua siitä.
- Kerro nyt. Hän on paras ystäväsi. - Puhumme hänen uudesta vauvastaan.
Sitä paitsi puhumallajostain voi välttää sen tekemisen.
- Se ei ole suurimpia ongelmiasi. - Sanos muuta.
Claire siis haluaa sen vauvan, mutta sinua ajatus ei innosta.
Mutta pidät kyllä lapsista.
Roberto on parasta, mitä sinulle on tapahtunut. Mutta hän on jo 15-vuotias.
Hän on jo melko valmis. Muuttaa pian pois.
Luulit palaavasi avioliiton alkuaikojen vapauteen.
Tosiasiassa tunnet vanhenevasi liian nopeasti.
Viimeisenä suunnittelit uuden perheen perustamista,
kaikkea sitä itkuaja vaippoja ja alituisesti hoivattavaa vauvaa.
Miksi aloittaa koko ruljanssi alusta, kun et tiedä toimitko oikein alunperin?
Davis! Olet kamala!
Tämä on paljon tehokkaampaa kuin tavallinen keskustelu.
Koska sinua lumoaa niin rähjääntyminen ja se mitä sinulle tapahtuu,
miten ihmeessä hoitaisit jotain tuntematonta vauvaa,
jolla on ties minkälaisia henkisiäja terveysongelmia?
Joka ei edes pyytänyt päästä teille.
Toisaalta...
Kulta, mikä hätänä?
Kun nytjuttelemme, voit ehkä selittää yhden asian, jota en ole ymmärtänyt.
Mikä se nenäliinateoria on?
Siihen niistää nenänsä, sen laittaa takaisin taskuun,
ja sitten näkee jonkun surullisen, jolle sen antaa kuin lahjan taskustaan?
Ja heidän pitäisi olla kiitollisia, kun he pyyhkivät sillä kasvojaan?
Jos kerron, luulet sen koskevan sinua.
Mutta se ei koske sinua, sinä et vain usko sitä, joten alat puolustelemaan.
Hei, ellet halua puhua siitä, älä pakota itseäsi.
Minä haluaisin vain lapsia.
Enkä välitä maailman mädännäisyydestä. Mutten enää voi saada niitä.
Olen sinun kanssasi. Sinä et halua lapsia kanssani.
Emme edes mene ikinä naimisiin. Joten en voi edes yrittää saada lapsia.
Minun on erottava sinusta ja löydettäväjoku, jota siedän.
Enkä siltikään tiedä, tuleeko siitä helppoa.
Ehkä en tule raskaaksi helposti, kaiken sen jälkeen, mitä olen tehnyt ruumiilleni.
Voisin jäädä tässä pois. Soitan vaikka taksin.
Miksi? Olethan minunkin ystäväni?
Kuka sanoo, ettemme mene koskaan naimisiin ja hanki lapsia?
Tule nyt.
Terve, mitä kuuluu?
En tiedä, muistatko minua.
No, mutta, tottahan toki.
- Mack, eikö vain? - Aivan.
En tunnistanut sinua ensin.
Soitin, ja minulle sanottiin, että tulisit näihin aikoihin.
Halusin kiittää vielä kerran siitä viimeisestä.
Kiititjo.
Mentäisiinkö vaikka aamiaiselle?
Toki. Pikku hetki.
- Pelaatko koripalloa? - Pelasin lukiossa. Olin kuutosmies.
Niin minäkin. Viimeiseen vuoteen asti, kunnes aloin kehittyä.
- Vitsailetko? Keskus- vai etukenttä? - Etukenttä. Olin lyhyt keskikentälle.
- Oli varmaan aikamoinen joukkue. - Oscar Benson oli siinä.
No hitto. Olet varmaan aika hyvä.
En pelannut samaa peliä kuin Oscar.
Et välttämättä ollut vaarassa silloin, paitsi ehkä lompakon puolesta.
En pelastanut henkeäsi, joten älä nyt vain luule, että oletjotain velkaa.
Yhtenä aamuna kolmisen vuotta sitten olin matkalla kokoukseen
Mutual Benefitin taloon Wiltshirellä, Miracle Milen varrella.
Mikä nimi - Miracle Mile.
Rakennus on piirikunnan taidemuseota vastapäätä.
Mietin kokousta. Olin itse asiassa aika huolissani.
Olin vähällä astua ajotielle.
Tuntematon tarttui minuun ja vetäisi takaisin bussin tieltä.
Bussi pyyhälsi ohi aivan nenäni edestä.
Olisin voinut päätyä tahraksi sen keulalle.
Olisin tuskin tuntenut mitään, se olisi tapahtunut niin nopeasti.
Kiitin sitä tuntematonta naista, jolla oli lippalakki päässä,
mutta olin aika häkeltynyt.
Kun kiitin, hän vastasi ''llo on minun''.
Tajusin vasta viime hetkellä, että se lakki oli Pittsburgh Piratesin,
- lempijoukkueeni lapsesta asti. - Roberto Clemente, niinkö?
Aivan. Minua vaivaa ikuisesti se, etten kiittänyt enemmän,
jutellut hänen kanssaan tai jotain.
Hän kurkotti ja veti minut pois reunalta, kirjaimellisesti.
Muutti koko elämäni, ja myös vaimoni ja poikani elämät,
ja poistui sitten Miracle Milea pitkin.
Miten ihmeessä Piratesin lakki?
Nainen Pittsburgh Piratesin lakissa on outo näky Wilshire Boulevardilla.
- Se on epäilyttävää. - Nyt en ymmärrä.
Myöhemmin aloin miettiä,
oliko hän oikea, tajuatko?
Oliko se oikea ihminen vai jokin muu, lähettiläs toisaalta,
joka tuli vetämään minut turvaan?
Sitäkö mietit minusta?
En voinut antaa niin käydä uudestaan.
En halunnut antaa sinun kadota, hänen laillaan, juttelematta kanssasi.
Ei niin saa käydä kahdesti. Siksi häiritsen tässä sinua.
Et häiritse minua. Tarjoat minulle aamiaista.
Hyvä.
Sinulla on oikeus yrittää selvittää sinua vaivaavat asiat,
mutta ehkä teet tästä isomman jutun kuin se onkaan.
Maailma on kova paikka, muttajoskus käy tuuri.
- Uskon tuuriin. - Toisinaan ei käy tuuri.
Jotain kamalaa tapahtuu elämässä,
ehkä myös jotain mahtavaa, mutta kamala on todennäköisempää.
Jos siihen ei kuole, siihen törmääjollain toisella tapaa.
Kiitos, kulta.
Ei kiitos.
lsäni kuoli viime vuonna.
81-vuotiaana.
Tässä kaupungissa se on pitkä ikä mustalle miehelle.
Hän eli pitempään kuin kukaan tuttunsa. Kaksi vaimoaja kolme lasta meni ensin.
Hänen kasvonsa olivat vanhatja rumat, ja hän oli kuin rähjäinen matkalaukku,
kolhiintunutja nuhjuinen, hankautunutja tahrainen.
Hitto, hän näytti siltä kuin olisi kävellyt 80 vuotta kasvoillaan.
Kun katsoin niitä kasvoja ja näin kaiken sen tuskan,
kaikki menetykset, kaikki kivut,
mietin, miksi hän vain jatkaa, miksi hän ei luovutaja nuku pois.
- Ymmärsitkö koskaan? - En. En ymmärtänyt häntä koskaan.
- Kysyin häneltä kyllä. - Mitä hän vastasi?
Se on tapa.
- Onko siskollasi töitä? - Hän on Jon'sissa kassana.
Saa olla töissä tyttärensä kouluaikaan.
- Pääsisikö hän toiseen myymälään? - En tiedä. Miksi kysyt?
- Mietin vain yhtä asiaa. - Mitä niin?
Tuntuu niin käsittämättömältä.
Ei sitä voi elää, jos joku voi ampua sisään milloin tahansa.
Monet elävät niin.
Tunnen erään tyypin, jolla on kerrostalo Canoga Parkissa.
Voisin hankkia siskollesi sieltä asunnon edullisesti.
Kuule, hei, kiitti, mutten ole varma, onko se hyvä ajatus.
Okei. En tyrkytä, jos sinulle tulee vaivaantunut olo.
Ehkä haluat harkita asiaa. Ei tarvitse päättää nyt heti.
- Joo, ehkä. - Okei.
- Sinulla on numeroni. - Joo.
Mikä oikein on vialla? Haluan tietää kahdesta syystä.
Haluan tietää onko kyse siitä mistä luulen,
ja haluan tietää, etten ole loukannut sinua, koska en tosiaankaan haluaisi loukata.
Olet sinä aikamoinen pakkaus.
Tiedän. Joskus annan asioiden olla ja sitten ne vaivaavat minua myöhemmin.
Okei, minäpä sanon. On vaikeaa,
ehkäjopa vaarallista sekaantua toisten ihmisten elämään.
Joskus heillä on syynsä toimia niin kuin he toimivat.
Vaikea pala. Ei haluaisi sotkeutua tiettyihin asioihin,
muttei haluaisi antaa ollakaan.
Siitäkö luulit olevan kyse?
Joo, siitäja, tiedäthän,
valkoisen...
Oletko valkoinen?
Entä Canoga Park? Eikö sekin ole aika valkoinen?
Ei oikeastaan. Mieti sitä. Nähdään.
..yrittää ymmärtää se, mitä minulle on annettu
lihan ja luiden ja kallisarvoisen veren hinnalla,
mikä viesti minulle on toimitettu
.38 kaliiperin kirjekuoressa luettavaksi ja ymmärrettäväksi.
Se ongelma, se vaikeus, joka minulla oli ymmärtää,
poltti minua kuin kuume.
Se humisi korvissani, enkä kyennyt nukkumaan
tai syömään tai ajattelemaan muuta.
Se oli yhtä tuskallistaja totta
kuin reidessä näkemäni fyysinen vamma.
- Mitä? - Ei mitään. Jatka. Haluan kuulla.
Tunsin, että sinä kaikista ihmisistä et ehkä ottaisi minua vakavasti.
Jatka vain. Otan sinut vakavasti. Pyydän anteeksi siitä, mitä luulit nähneesi.
Jatkan kyllä, mutta kerro ensin, miksi hymyilit.
''Annettu.''
Sanoit ''annettu minulle''. Anteeksi.
Sanoin niin tahallani, muruseni. Se oli uskonnollinen kokemus.
Voisin sanoa ''ja katso'' ja vaikka mitä.
Davis, jatka nyt vain. Pakahdun jännityksestä.
Sen kiduttavan pitkän yön jälkeen,
pääni sykki yhtä voimakkaasti kuin vammani,
ja tuli ihmeellisen ihana aamu.
Tiesin, etten voi enää tehdä niitä elokuvia.
En voi enää tehdä taidetta, joka ylistää väkivaltaa, vertaja raakuutta.
En voi enää luoda yhtään kiveä
tähän epäinhimillistävän vihan vyöryyn,
joka on pyyhkäissyt maamme yli kuin kulkutauti.
Taisin sekoittaa kaksi vertausta? No...
Minä olen lopussa.
Ei enää räjähtäviä ruumiita, rakennuksia, ei mitään.
Ei enää sontaa.
Davis, sehän on hienoa. Tiedät, mitä mieltä olen.
- Olen aina ollut rehellinen. - Lievästi sanottuna.
- Ei tarvitse enää sanoa mitään. - Olen ylpeä sinusta.
- Joko olet kertonut studiolle? - Hitot studiosta.
- Oletko kertonutjohdolle? - Hitot niistä.
Olet aina sanonut, että elämästä kertovilla tarinoilla ansaitsee.
Elinvoima, elämän luominen, elämisen vaisto.
Enkä sitä paitsi piittaa rahasta.
Olen jo tänä vuonna tehnyt enemmän rahaa kuin isäni eläessään.
Tällä vauhdilla rahani eivät lopu...
ainakaan puoleentoista vuoteen.
Teen maailmasta paremman paikan uudelle palleroisellesi.
Mitä tapahtuu?
Mitäkö tapahtuu? Katsotaanpa.
Täytämme lomakkeita, meitä arvioidaan,
meistä tulee kasvatusvanhemmat, joka on ensimmäinen askel.
Me...
Me riitelemme, juttelemme, me...
leikimme avio-onnen kustannuksella.
Mackja minä olemme...
intohimoisen, vakaan vankkumattomia omissa päätöksissämme.
Claire, saanko nyt puhua suoraan?
Voiko tämäjotenkin johtua siitä, että Roberto kasvaa
ja sinä taas lähestyt tiettyä ikää?
Miten niin? Siksikö, että olen hulluna siihen vauvaan,
joka oli luonani yhdeksän tuntia?
Siitähän kaikki tämäjohtuu, Davis.
Asia ei ole niin yksinkertainen.
Mutta onko se järkevää?
- Järkevää? - Onko siinäjärkeä teitä ajatellen?
No...
Taitaa olla niin,
etten oikein piittaa siitä.
Se on Canoga Parkissa.
Hänen mukaansa mukava pikku kerrostalo. Hänen kumppaninsa omistaa sen.
- Vuokra olisi kohtuullinen. - Canoga Park?
Simon, eikö siellä asu vain valkoisia?
- Hei. - Hei.
- Tunnetko Janen? - En.
- Tässä on Mack. - Hei, Mack.
- Hei, Jane. - Haluatko istua?
En, minulla on tekemistä yläkerrassa.
- Yksi niitä päiviä. - Mitä päiviä?
Harhailen. En saa mitään valmiiksi.
Sanon vaikka, että menen yläkertaan, mutten halua oikeasti, joten en mene.
- lstu alas. - Kiitos.
Samaan aikaan tunnen oloni vapaaksi, aivan kuin olisin vedossa tai jotain.
Käykö teille koskaan niin?
- Ei yhtä usein kuin haluaisin. - Se tuntuu mukavalta.
Mikä sen aiheutti? Voisin kokeilla.
Nousin todella aikaisin tänään. Joskus auttaa olla hieman uninen.
Pidän sen mielessä.
Kävin tapaamassa miestä, joka auttoi, kun autoni hajosi. Hinausautokuskia.
Pidän hänestä. Hänen tyttärensä käy kuurojen koulua Washington DC:ssä.
Vaimo on lähtenyt. Hän on yksinäinen. Tuntuu ottavan sen hyvin.
- Se olisi mukavaa. - Niin, olisi mahtavaa,
jos asiat masentaisivatja ne voisi ottaa vastaan tyynesti,
ikään kuin hyväksyä sen, että useimmiten tuntuu pahaltaja olla välittämättä siitä.
Voisi myös olla mukavaa, jos ei tuntuisi useimmiten pahalta.
Niin, mutta ongelman ydin onkin siinä, että haluaisi olla onnellisempi.
- Jane, oletko naimisissa? - En.
- Seurusteletko? - En.
Haluaisitko tavata hänet?
- En tiedä. Miltä hän näyttää? - Kuinka tärkeää se on?
- Jonkin verran tärkeää. - Halusin vain tietää.
Hän on tosi komea musta mies.
En edes tiedä, kiinnostaako häntä. En tiedä hänestä paljoakaan.
Miten aiot kuvailla Janea?
Samalla tavalla.
Tosi komea musta mies.
Aivan.
Äiti, täällä on joku mies.
- Niin? - Päivää rouva Dotson.
- Teilläpä on kohtelias pikkuneiti. - Mitä asiaa?
Olen Harvey Charles. Edustan Ohio Continental lnsurancea. Korttini.
Myyttekö vakuutuksia? Emme halua henkivakuutusta.
Niin useimmat sanovat aluksi. Vakuutus maksaa vain kympin kuussa.
Olen liian nuori ja varaton ottamaan henkivakuutusta.
Emme puhu vain teistä. Ajatelkaa lapsianne.
Kysyn vain yhtä asiaa, rouva Dotson, ja se asia on tämä.
Vilkaiskaapa näitä lehtileikkeitä, joita pidän kädessäni.
- Mitä niistä? - Niistä näkyy kauhistuttavan selvästi
jengien ja rikollisuuden aiheuttamien väkivaltaisten kuolemien määrä
täälläja ympäröivillä seuduilla. Voitteko ottaa ne ja vilkaista?
Kuulkaa, rouva Dotson, en ole huijari.
Vakuutukset ovat edullisia, koska korvauksetkaan eivät ole suuria.
Mutta ikävyyksien sattuessa
- ne kattavat hautajaiskulut... - Kelley, mene keittiöön.
- Mitä? - Mene nyt.
Yritätte siis myydä lapsiani varten henkivakuutusta?
He ovat etulinjassa. Juuri he ovat vaarassa.
Painukaa hiiteen oveltani!
Käskin painua hiiteen! Pois oveltani, piruvie!
Luettelon loppu. Entä sitten?
Etelä-Carolina. Miksi edes yrittää?
Pidä vauva. Tarvitset häntä yhtä paljon kuin hän sinua.
Halpa kokoisekseen.
Se ei ole kaunis, mutta hyvin hoidettu.
Täälläkin on jenginsä.
Mutta ne eivät hallitse seutua. Vielä.
Kelley saattaisi lopulta sopeutua.
Deborah on hämillään.
Muutos on suuri. Enkä tiedä, miten kertoa asiasta.
Kävi miten kävi, kiitos.
Anteeksi.
- Oletko Roberton äiti? - Olen.
- Olemme Amandan vanhemmat. - Steve Fox. Vaimoni Cathy.
- Hei. Claire. - Odotamme innolla Roberton tapaamista.
Aivan kuin jo tuntisimme hänet, Amandan kirjeiden perusteella.
Anteeksi. Roberto ei taida kirjoittaa niin usein kuin pitäisi.
- Kiitospäivä on hieno ajatus. - Kiitospäivä?
Todella hienoa, että Roberto saa tulla San Diegoon.
Hitsi. Anteeksi. Et ehkä ole kuullut kaikkea tästä kesästä.
Alan pikkuhiljaa ymmärtää.
- Tuolla ovat vanhempani. - Ketkä heistä?
Näetkö parrakkaan miehen?
Voi luoja. Juttelevat äitini kanssa.
Hyvä, etten ollut puertoricolainen.
Eikö Amanda kertonut siitä niissä vanhemmilleen lähettämissään kirjeissä?
Toivottavasti eivät ole tekopyhiä.
- Haluatko puhua asiasta? - Mitä?
Mitä tänä kesänä on tapahtunut.
Leirilläkö? Siellä oli kivaa.
- Minulla oli ikävä. Kiva nähdä sinua. - Joo, minusta myös.
- Anteeksi kiitospäivän juttu. - Jutellaan siitä isän kanssa.
- Sopiiko se sinulle? - En sanonut niin.
Mutta pidät mielesi avoimena?
Pysy rauhallisena.
Saanko kysyä sinulta yhtä asiaa. Kuinka avomielinen sinä olet?
- Koskeeko tämä hiuksiani? - Ei. Asia on aika iso.
- Minuako? - Osittain. Kuulut asiaan.
Eroatteko te?
- Miksi niin luulet? - Siitäkö on kyse?
Ei. Ehdottomasti ei. Miksi luulisit niin?
Näytämmekö ihmisiltä, jotka ovat eroamassa?
En tiedä. Niin tapahtuu koko ajan, vaikka asiat näyttävät olevan hyvin.
Olen hulluna isääsi.
Onko vaikuttanut siltä, että meillä olisi ongelmia?
- No mitä aioit kertoa? - Odota hetki. Vastaa ensin.
Joskus vaikuttaa siltä kuin olisitte tavallaan onnettomia.
Ehkä ymmärsin väärin. Siltä vain näytti ennen kuin lähdin.
- Niinkö? - Joo, mutta hyvä, jos olen väärässä.
Siis, luoja, se olisi kamalaa. Toivottavasti ette koskaan eroa.
Anteeksi, kun sanoin niin.
No, mitä aioit kertoa? Miksi minun täytyy olla avomielinen?
- Jutellaan siitä myöhemmin. - Äiti, et voi tehdä noin.
Unohda mitä sanoin ja kerro nyt.
lsäsi ja minä mietimme pienen tytön adoptoimista.
Mitä?
lllalle.
Varsinainen gigolo.
- Kiva auto. - Kiitos, Se on keltainen.
Tietysti se on keltainen.
Okei.
Luulin, että muutit mieltäsi.
En toki. Siitä on vain kauan, kun olen viimeksi tehnyt tätä.
- Etkö ole käynyt ulkona? - Käyn ulkonajoskus.
En muista viime kertaa, kun minulla oli täräys.
- Tärskyt. - Niin.
No, mitä pidät tähän mennessä?
Tähän mennessä kaikki hyvin.
Tämä on mukavaa.
Olen hieman yllättynyt.
- Miksi? Mitä odotit? - Ei, ei johdu sinusta.
Olen yllättynyt hermostuneisuudestani.
- Minä myös. - Niinkö?
Hyväjuttu. Nyt tiedämme toisistamme ainakin sen verran.
Mackilla oli varmaan jokin syy luulla tämän onnistuvan.
- Olet tainnut tuntea hänet kauan? - En tunne häntä lainkaan.
lhanko totta?
Minäkään en tunne häntä hyvin.
Hassua.
Ehkä olemme ainoat mustat, jotka hän on tavannut.
Olet liian kova itseäsi kohtaan. Yrität vain auttaa.
Pelastaisiko Canoga Parkiin muutto sen perheen?
Miksi sinun pitäisi pelastaajoku?
Ehkä lapset ovat paremmassa turvassa. Kuka tietää? Emme me.
He eivät muuta, elleivät halua, etkä sinä ole vastuussa heistä.
Satut vain tuntemaan miehen, jolla on kerrostalo.
Miksi minäjärjestän Simonille treffit tuntemattoman kanssa?
Teen kaikenlaista ja aamulla herään ällistyneenä.
Oletko koskaan ajatellut, ettei sillä ole paljon väliä?
Miksi olisit maailman ainoa ihminen, joka toimii ainajärkevästi?
Unohdajärki. Olen ihan hillitön.
- Pysäytä minut, etten tapa ketään. - No, hyvä on sitten.
Etkö ole väsynyt yrittämään hallita kaikkea koko ajan?
Minä olen.
Mack, luulet, että haluan sen lapsen täyttämään jonkin tyhjiön elämässäni
tai että elämääni on tulossa tyhjiö, mutta ei siitä ole kyse.
Tai jos on, se on vain osa totuutta.
Se lapsi tarvitsee jonkun pitämään siitä huolta.
- Pitääkö sen olla sinä? - On oltava syy, miksi löysin hänet.
Ehkä et välitä, mutta minä uskon niin. Niin varmasti sinäkin.
Sanoit uskovasi, että Simonin apuun tuloon oli syy.
- Sanoinko? - Entä minäja lapsi?
Entäjos en olisi kuullut itkua? Entäjos kukaan ei olisi kuullut?
Olisimme lukeneet siitä lehdestä. ''Voi luoja.''
''Kuollut vauva löytyi Carmelinan varrelta pensaikosta.''
''Voi, Mack, olen varmaan juossut siitä ohi yhtenä aamuna.''
Mutta niin ei käynyt. Löysin hänet.
Ehkä pelastin hänen henkensäjuuri kuten Simon ehkä pelasti sinun henkesi.
- Mitä yrität sanoa? - Jotain on tapahtunut.
Ei sitä voi muuttaa. Jokin yhteys on luotu.
Peli täytyy viedä loppuun. Siksi et pysy erossa Simonin elämästä.
Kuin ihottuma, joka kutiaa.
Claire, puhut nyt elinikäisestä sitoutumisesta.
En ole Simonin kanssa tekemisissä loppuelämääni.
Mistä tiedät, ettei hän ole ystäväsi kuolemaasi saakka?
Mitäjos ne ovat ihmeitä, Mack?
Ehkä emme tunnista ihmeitä, koska emme ole kokeneet niitä ennen.
- Päätäni alkaa särkeä. - Eikä ala.
- Eikö? - Voin kertoa, miksi en usko sitä.
- Anna tulla. - Koska se on sopimatonta.
Jos olen oikeassaja ne ovat ihmeitä,
on sopimatonta saada päänsärky ihmeen sattuessa.
En tiedä sinusta, mutta minusta se Mack on jonkinlainen nero.
- Uskotko kohtaloon? - Uskon tuuriin.
- Pitäisikö sinun tulla sisään? - Pitäisikö minun tulla sisään?
Mitä mieltä olet?
Minusta tämä ilta on mennyt niin hyvin kuin vain voi.
En halua ottaa riskejä.
Voinko soittaa sinulle töihin?
Odotan puheluasi. Tältä haluaisin tuntea oloni töissä.
Miltä niin?
- Hei hei Simon. - Sano se uudestaan.
Oletko kunnossa?
Oletko varma?
Ajaisitko tien sivuun?
- Et tainnut nähdä häntä? - En tajua, mitä tapahtui.
Sinulla oli onnea. Vaikka ehkä et usko sitäjuuri nyt.
- Aika pelottavajuttu. - ltkin jo ennen kuin se tapahtui.
Niinkö?
En tavallisesti itke näin helposti.
- Anteeksi. - Älä pyytele anteeksi.
Haluatko tulla ulos? Kävellä ja rauhoittua? Se tekisi hyvää.
Oletko okei?
En taida vielä lähteä.
Et ehkä halua puhua asiasta tuikituntemattomalle.
Rakastan naimisissa olevaa miestä.
Meillä ei ole suhdetta. Hän ei tekisi sitä.
Vietimme yhden yön yhdessä. Yhden mielettömän yön.
Onko se sinusta kauheaa?
- Mikä kohta siitä? - Kaikki.
Sellaista taitaa sattua.
- Kohteliko hän sinua huonosti? - Tuntuu pahalta.
Kun rakastaajotakuta, eikä hän valitsekaan juuri sinua,
se on kurjaa.
Siten hän kohteli minua huonosti.
Naimisissa olevat miehet ovat sikoja.
Määritellysti.
Oletko naimisissa?
Kerro totuus.
En, en ole naimisissa.
En ole tavannut oikeaa naista.
Et voi luovuttaa nyt. Loppusuoralla.
Vedän vähän henkeä.
Siinä kaikki. Teimme sen.
Laita se mihin vain.
- Siinä oli kaikki. - Hyvä.
Jääköhän hän tänne edes yöksi.
Haetaan kaljat.
Paskaa.
Mitä oikein teet?
Et siis puhu? Se sopii.
Olkoon. Et taida kaivata seuraa.
Luulin, että puhuit minulle. Luulin, että sanoit minua paskaksi.
- En puhunut sinulle. - Kenelle hitolle sitten?
Puhuitko yksiksesi?
- Mitä tuo oli? - Tuo heppu oli nopea.
On varmaan tullut Beirutista.
Sinä! Lopetajuokseminen ja kädet ylös.
Ja menoksi.
Seis!
Käänny ja mene maahan vatsallesi.
- Mitä? - Alas, kusipää, nyt heti.
Oikea käsi selän taakse.
Toinen myös.
Etkö ymmärrä sanaa ''seis''?
Mihin oli niin kova kiire?
- Ei mihinkään. Juoksin vain. - Mitäjuoksit karkuun?
- En mitään. Asun täällä. - Missä?
- En tiedä. - Et siis tiedä.
Mitä tarkoitat?
- Tuolla, puiston toisella puolella. - Minkä puiston?
En tiedä.
Melkein ampuivat mut. Kun neekeri juoksee täällä,
ensin ammutaan, sitten kysellään.
Minä en tänne jää, se on varma! En piru vie jää tänne!
Mitä seuraavaksi?
Ei mitään. Minä lopetan.
Kerro nyt.
Tämä on sietämätöntä. En kestä enää. Se on ihan sairasta.
Minun on päästävä eteenpäin.
Älä väitä, ettet ole helpottunut. Tiedän että olet.
En halua sinun lähtevän.
Tiedätkö mikä ongelmasi on? Et halua koskaan olla pahis.
Haluat kaiken tekemäsi olevan okei.
Mutta ei niin ole. Ellet halunnut tätä, et olisi mennyt sänkyyn kanssani.
- Anteeksi. Olen kai sanonut niin jo. - Mutta et tarkoittanut sitä.
Et ole oikeasti pahoillasi, vai mitä?
Oletko sinä?
Olet kieltänyt minut kaikin tavoin. Olet kieltänyt minulta kaiken haluamani.
- En ole valehdellut. Silloinkaan. - Ketä se kiinnostaa?
Etkö tajua, mitä teet? Nytkin kiellät minulta sen, mikä minulle kuuluu.
- Siis minkä? - lnhota sinua sydämeni pohjasta.
Tuntea oloni hylätyksi ja vihatuksi.
lnhota sinua siitä hyvästä.
Maailmassa on hyviä miehiä, jotka saavat minut tuntemaan oloni halutuksi.
Ja sitten se, mitä teet Janelle.
Se hinausautokuski.
Mitä siitä? Miten se tähän liittyy?
Et siis edes tiedä? Et tajua, miksi se satuttaa minua niin paljon.
Jane on rakastunut. Hän luulee tavanneensa sen oikean.
- Onko se paha asia? Hänhän on ystäväsi. - Hän on ystäväni.
Olen onnellinen hänen puolestaan, mutta tunnen oloni kurjaksi,
koska sinä löydät hänelle rakkauden, ja mitä virkaa minulla on?
Olen ihan turha.
Miltä luulet minusta tuntuvan?
Dee, ymmärrän, että olet vihainen, mutta miksi...?
Unohda koko juttu.
Ei siinä tarvitse ollajärkeä.
Jään vielä kahdeksi viikoksi, mutta etsi joku toinen tilalleni.
Tuleeko Otis tänään kotiin, äiti?
Ei, kulta, sanoinhan jo.
Milloin hän tulee taas?
En tiedä, kulta.
ODOTAN lNNOLLA NÄKEMlSTÄSl
KUN TULET KOTllN KllTOSPÄlVÄKSl.
JANE, OLET PETO KlRJOlTTAMAAN.
PUHUTKO AlNA NÄlN NOPEASTl?
OLET ENSlMMÄlNEN NAlNEN,
JONKA lSÄ ANTAA JUTELLA KANSSANl.
ONKO PELlSSÄ RAKKAUTTA?
Joo.
Haluaisin kovasti tehdä töitä naisasianajajalle vaihteeksi.
En ole koskaan kokeillut, ja se voisi olla hyväjuttu.
En tiedä, onko siinä paljon eroa,
mutta haluan kannustaa sinua, koska olet päteväja kokenut.
lhmetyttää vain. Aiempi työnantajasi on kirjoittanut hienot suositukset.
Miksi päätit lähteä?
- Mikä hätänä? Voitko hyvin? - Kyllä, voin ihan hyvin.
Olet loukkaantunut.
Se ei ole minun vertani.
Mitä on tapahtunut?
Simon, olen nähnyt aika rankan jutun.
Santa Monican moottoritiellä on kolmen auton kolari.
Vain yksi kaista on auki, eikä sivukaduillakaan liikenne kulje.
Siellä on oikea kaaos.
Tajusin, ettette iloinneetkaan yhdessä siitä, ettei teillä ole pikkulapsia.
Vain sinä iloitsit. Kun mietin asiaa, tajusin, ettei äiti niin sanonut.
- Mihin tästä pitää kääntyä? - Oikealle.
- Okei. Mitä teet nyt? - Mennä oikealle kaistalle.
Ei!
Roberto! Et voi mennä, kun haluat!
- On katsottava, että tie on vapaa. - Mokasin.
On parempi ajaa liian pitkälle kuin yrittää päästä mahdottomaan paikkaan.
Varo tuota miestä, joka nousee autosta. Hidasta. Jarrua!
- Kun käsken pysähtymään, pysähdyt! - Käskit hidastamaan.
Autojen kolhiminen ei haittaa, mutta älä kolhi ihmisiä. Se on tärkeää.
lhmiset ovat typeryksiä. Typerimpiä pitää varoa.
Katso tietä.
Miksi äidille pitäisi sanoa, että on hullua haluta vauvaa?
Enhän halua että hän sanoo minun juttujeni olevan hulluja?
Ehkä se ei ole hullua. Oma on elämänsä.
- Ja minun. - Ja sinun myös, kai.
Vaikka häntähän se eniten koskee.
Usko pois, se koskee meitä molempia. Keskittyisimmekö nyt tähän?
- Mitä aiot tehdä tuolla? - Menen vasemmalle kaistalle.
Niinkö?
Täällä on aika ruuhkaista, eikö vain?
- lsä, minun on opittava. - Aivan, olet oikeassa.
- Vasen vilkku. - Päällä on.
Tässä on hyvä.
Täydellistä.
Ajattele asiaa näin. Jos sinulla olisi vain yksi elämä, mikä on totta,
ja haluaisit tehdäjotain, ja äiti sanoisi ''Ei, et voi'',
- miltä se tuntuisi? - Ei puhuta. Keskitytään käännökseen.
- Aivan. - Mitä katsot?
- Valoja. - Ja? Mikä on tärkeintä?
- Älä kolhi ihmisiä. - Ei, vaan tässä.
- Älä nyt pelleile. Tämä ei ole vitsi. - Anteeksi.
Tärkeintä on se, että nuo autot ovat todella pysähdyksissä.
Aivan. Miksi?
Koskajoku idiootti ajaa aina punaisia päin.
- Hyvä. Mitä muuta pitää katsoa? - Risteävien katujen autoja.
Hyvä.
Oletko valmis? Valot vaihtuvat.
Hyvin menee.
Odota.
Ei vielä.
Okei, ne pysähtyvät.
Anna mennä.
Seis!
- Senkin aivokääpiö! - Haista paska!
Tuo päästää meidät. Mene!
Kerron, kun voit ajaa sivuun. Aja tuonne.
Voit mennä nyt.
Ja nyt sivuun.
Hitto.
Se tyyppi oli ääliö.
Täällä on niin hullua, että täytyy toimia nopeasti.
Jos aiot mennä, sinulla on hetki aikaa, muuten risteävä liikenne tulee päälle.
- Anteeksi, isä. - Tämä ei ole helppoa.
Vasemmalle kääntyminen LA:ssa on yksi elämän vaikeimpia asioita.
Se tyyppi tuli melkein syliin.
Tämä kaupunki on mätä.
- Haluatko ajaa? - Hitto, en. Olen liian hermona.
Häivytään täältä.
Se vauva tulee sitten meille, vai?
Haloo.
Mitä?
Ei täällä ole ketään Firoozia.
Ei, tämä on nyt väärä numero.
Niinkö? No, haista sinäkin.
- Kuka? - Firooz.
Tunnetko hänet?
Sydämeni jyskyttää.
Tule tänne.
Kaikki on hyvin.
Kaikki on niin lähekkäin.
Maailman hyvätja pahatjutut. lhan kaikki.
Tunnen sen itsessänikin.
Ja meissä. Avioliitossamme.
Rakastan sinua, Claire.
Minusta on mukava elää kanssasi.
Niinkö?
Rakastan sinua kovasti, Mack.
- Vie minut näyttämölle. - Autoni on toimistollasi.
Mene kärryllä. Pyydän jotakuta hakemaan minut.
- Minun pitäisi palata kaupunkiin. - Rauhoitu.
Ei ketään karkoteta sillä välin, kun viet minut näyttämö 20:een.
Puhuimme koko lounastauon avioliitostanne.
Unohdin onnitella uudesta urasi suunnasta.
Claire kertoi minulle elokuviesi väkivallasta. Hän oli mielissään.
Claire siis kertoi? Äh. Paskat siitä.
- Mitä? - Juttu on ohi.
Olin varmaan harhainen pari viikkoa.
- Hei, Tim. Mitä kuuluu? - Voi hitto. Tämä on pahajuttu.
En halua kertoa Clairelle että muutit mieltäsi.
Olen palannutjärkiini. Puhuin kuin vähä-älyinen.
Tuolta vasemmalle.
- Mitä tapahtui? - Ei mitään. Sitä ei tapahtunut.
Kuule, Mack, olen taiteilija. Naura nyt vain kuten kaikki muutkin.
Kukaan tässä kaupungissa ei myönnä, että tuottaja on taiteilija.
Mutta tunnen monta ankeaa ohjaajaa, joita olen ohjannutjoka askeleella
ja sitten nähnyt heidän ottavan kaiken kunnian ja palkinnot.
- Mistä palkinnoista puhut? - Ei minua nimettömyys haittaa.
Thalbergkin toimi niin.
- Miksi sitten palkkaat ankeita? - Ei minulla ole siihen aikaa.
Notkua studiolla, järjestellä valoja ja muuta tylsää. Jätän sen heille.
Se ei kuulu asiaan. Asian ydin on...
Käänny. Käänny ja palaa tuonne.
- Missä olinkaan? - Asian ydin on...
Tässä maassa on kuilu, alati syvenevä,
niiden välillä, joilla on ja niiden, joilla ei ole.
Maahan on auennut iso aukko, Grand Canyonin kokoinen.
Ja sieltä tulvii... Hei. Olen Davis. Rakennus 78.
Koko rakennus. Tule sitä kautta. Minulla on sinulle jotain.
Tämä on maailman paras kaupunki. Tuosta vasemmalle.
- Missä olinkaan? - Grand Canyonissa?
Niin. Se iso aukko syöksee raivoa,
ja raivo luo todellista väkivaltaa.
Eikä se muutu miksikään, ennen kuin joku muuttaajotain.
Niin ei tapahdu. Sinä et varmaan pidä siitä. Ehken minäkään pidä siitä.
Mutten voi teeskennellä ettei sitä ole, koska se olisi valetta.
Kun taide valehtelee, se on arvotonta, joten jatkan totuuden kertomista,
vaikka se pelottaakin hemmetisti, niin minua kuin sinuakin.
Vaikkajoku kusipää saattaakin ampua ison reiän jalkaani kellon takia,
ja onnun loppuelämäni, mutta pidän silti itseäni onnekkaana.
lhmeellistä on se, mikä on onnekasta nykyään.
Tuurin määritelmä ei ole ennallaan.
Emme puhu nyt suuresta taiteesta.
Sanoo herra snobi, herra makutuomari, herra taiteiden maahanmuuttotuomari.
Raivoa on niin paljon,
että olemme onnekkaita, jos elokuvat päästävät vähän höyryjä ulos.
Tuo on kulunut väite. Älä käytä sitä.
Luuletko, että kaikki pystyvät tähän? Että kaikki osaavat tehdä roskaa?
Eikö joku puhunut ''elinvoimasta''? Niin Claire minulle kertoi.
Tämä on elämää. Yritän takoa sitä paksuun kalloosi.
Väkivaltaa on aina ollut. Pahuutta ja aseita tulee myös aina olemaan.
Elokuvani kuvastavat todellisuutta. Eivät ne sitä aiheuta.
Jos teen niitä paremmin kuin muut, minulla on enemmän vastuuta.
Mack, oletko koskaan nähnyt elokuvaa nimeltä Nauru kahleitten talossa?
- En. - Et ole nähnyt tarpeeksi elokuvia.
Elokuvat vastaavat kaikkiin elämän arvoituksiin.
Se kertoo miehestä, joka eksyy.
Hän tekee elokuvia, kuten minä, ja hän unohtaa hetkeksi tehtävänsä.
Onneksi hän löytää takaisin.
Niin voi käydä, Mack.
Käy katsomassa se.
- Olet aika pitkä, vai mitä? - Taidat olla valmis peliin.
Haluan nähdä sinun heittävän ulkoa.
Mack, miksi järjestit minutja Janen yhteen?
Koska olen tyhmä, kai. Koska haluan tunkea nenäni toisten asioihin.
- Loppuiko se huonosti? - Ei se ole loppunut.
Hän on parasta, mitä minulle on aikoihin tapahtunut.
Niinkö? Et kai narraa?
Niin että siitäs sait, kaveri. Joskus jutut toimii.
Okei sitten. 20:een. Heitä sieltä. Voittaja saa heittovuoron.
Oletko varma? Et ehkä pääse heittämään.
Sinä häviät.
Se on hieno juttu sinustaja Janesta.
Joo, hieno. Siksi tulin tänne. Halusin kiittääjotenkin.
- Ei minua tarvitse kiittää. - Sain ajatuksen.
- Keksin yhden jutun sinulle. - Älä tee mitään. Pelaa vain.
Siksi tulin tänne. Halusin osoittaa, että arvostan sinua siitä hyvästä,
että esittelit minut Janelle.
Perillä ollaan.
No mitäs pidätte?
Ei yhtään hullumpaa.
Suomenkielinen tekstitys: Visiontext
Subs ripped by Ingolf 2004